STOLTHED OG FORDOM
- En smukt udsigt. - Ikke dårligt.
Intet sammenlignet med Pemberley, men et sted må jeg jo slå mig ned.
- Folk her virker uciviliserede. - Landlige manerer? Henrivende.
- Så må du hellere slå til. - Jeg lukker handlen med sagføreren.
Se nu, hvad du har gjort? Mor!
Lydia har ødelagt min hat og lavet den om for at have den på i kirken.
Jeg skal have den på, hun er ikke køn nok til at se godt ud med den på.
- Du får den ikke! Sig det. - Lydia, Kitty!
I får mine nerver til at hænge i laser. Giv hende den, Kitty.
Det er jo min. Du lader hende få alt, der er mit.
Hvad skal der blive af os? Jane, Lizzy, hvor er I?
- Her, mor. - Vi kommer, mor.
Min kære. Mr. Bennet. Vidunderlige nyheder.
Netherfield Park er endelig blevet lejet ud.
Jeg har just hørt det fra mrs. Long. Vil du ikke vide, hvem der taget det?
Du vil fortælle mig det. Jeg har intet i mod at høre det.
En ung, velhavende, ugift mand fra Nordengland har taget det.
Han kom i en firspændig vogn for at kigge på stedet. Han hedder Bingley.
Han overtager det inden Mikkelsdag, og han har 5000 om året.
- Hvor er det godt for vores piger. - Hvorfor? Hvad vedkommer det dem?
Hvordan kan du være så utålelig? Han skal jo gifte sig med en af dem.
En enlig mand med en formue, har brug for en hustru.
Det siger sig selv, og hvorfor ikke en af vore fem piger?
Hvor ville det være sjovt, hvis han valgte mig.
Var det hans hensigt med at komme her at gifte sig med en af vore døtre?
Nej, men han kan blive forelsket i en af dem, og derfor skal du besøge ham.
Besøge ham? Nej da. Det ser jeg ingen anledning til.
Tag du selv derover med pigerne, eller send dem alene.
Du er jo lige så smuk som pigerne. Måske foretrækker mr. Bingley dig.
Hill, jeg er helt ude af den.
Mr. Bennet siger, han ikke vil besøge mr. Bingley, når han kommer.
- Du kan tale ham til fornuft. - Det skal nok gå.
Nej, det gør det ikke, for han er opsat på ødelægge alt for os.
Mor, han driller sikkert bare, han besøger altid vores nye naboer.
Nej, du hørte ham jo selv, og du ved, at din far har en vilje af stål.
Der har du ret, men jeg lover at skrive til mr. Bingley -
- for at lade ham vide, at han må få, hvilken af mine fem døtre, han vil.
De er fjollede og uvidende pigebørn. Lizzy har mere forstand end resten.
Måske foretrækker han en dum kone, som andre har gjort før ham.
Jeg beder dig om ikke at skrive noget ...
Det morer dig at ærgre mig. Du tænker ikke på mine stakkels nerver.
Jeg har stor respekt for dine nerver. Vi har været gode venner i 20 år.
Du aner ikke, hvor jeg lider.
Jeg håber, du kommer over det og ser mange rige unge mænd komme her.
Hvad hjælper det, hvis der kommer 20, når du ikke vil besøge dem?
Det lover jeg. Når der er 20, vil jeg besøge dem alle.
Han er urokkelig, Han bliver vores ruin.
Hvis bare vi kunne have fået sønner i stedet.
Modgang, siges det, sætter vores åndsstyrke på prøve -
- og viser sig ofte at være en velsignelse, vi ikke havde set.
Åh gud, jeg er så sulten.
Hvis en mand elskede mig nok til at ægte mig for 50 pund om året -
- ville jeg blive meget glad.
En sådan mand ville ikke være klog, og jeg kan ikke elske en tåbe.
Et ægteskab, hvor parterne ikke elsker og respekterer hinanden -
- kan ikke være behageligt for nogen af parterne.
Det ser vi dagligt, men tiggere kan ikke være kræsne.
Så fattige er vi vel ikke, Lizzy.
Vi kvinder kan ikke arve; vi har kun vores charme at forlade os på.
Mindst en af os skal gifte sig rigt.
Da du er den smukkeste af os, er jeg bange for at det bliver din opgave.
Men Lizzy ... jeg ville ønske ...
Jeg ville så gerne gifte mig af kærlighed.
Det skal du nok. Bare sørg for, du forelsker dig i velhavende mand.
Jeg skal prøve, for din skyld.
Hvad med dig?
Jeg vil ikke lade noget andet end dyb kærlighed lokke mig til alteret.
Jeg bliver en gammeljomfru -
- som lærer dine ti børn at brodere og spille dårligt på et instrument.
- Godnat, mor. - Mit stakkels hoved.
Jeg ville ikke danse med ham, om han så var den sidste mand.
- Godnat Lydia. Godnat Kitty. - Godnat Lizzy.
Lizzy ...! Vent, til du hører det nyeste!
- Mr. Bingley er ankommet. - Og sir William har besøgt ham.
Mr. Bingley interesserer mig ikke. Vi skal jo aldrig lære ham at kende.
Hold op med at hoste, Kitty. Tænk på mine stakkels nerver.
Han har mange tjenestefolk, han er flot og går med en blå frakke.
- Han elsker at danse. - Han kommer til det næste bal.
- Med 6 damer og 4 herrer. - Nej, 12 damer og 7 herrer.
- For mange damer. - Lydia, jeg beder dig stoppe.
Vi kommer aldrig til at møde ham. Jeg er træt af at høre om ham.
Det var synd. Havde jeg vidst det i morges, havde jeg ikke besøgt ham.
- Har du besøgt ham? - Vi kan ikke undgå hans bekendtskab.
Kære mr. Bennet, hvad er du god mod os.
Piger, er han ikke en god far? Han sagde ingenting, sikken god spøg.
Nu skal I danse med mr. Bingley alle sammen.
- Jeg håber, han er i god form. - Og er glad for fjollede unge piger.
- Du vil aldrig kunne ærgre mig igen. - Det er jeg ked af at høre.
Kitty, jeg tror, du må hoste, så meget du ønsker nu.
- Er vi i sikkerhed her, mr. Darcy? - Tåbelig måde at fordrive en aften.
Mr. Bingley. Tillad mig at byde Dem velkommen til vores selskab.
Sir William. Der er intet, jeg elsker mere end et bal på landet.
- Hvem er damerne? - Mr. Bingleys søstre, tror jeg.
Den ene er gift med mr. Hurst. Nej, ikke den høje, den anden.
- Hvor er de elegante. - Mere tilfredse med sig selv end os.
Lizzy, Jane, kom her.
Kan I se den herre derovre? Det er mr. Bingleys bedste ven.
Han hedder Darcy og ejer en formue og et stort gods i Derbyshire.
Bingleys formue er intet imod hans. 10.000 om året, mindst.
Er han ikke den flotteste mand, I nogensinde har set?
Mon han ville være lige så flot, hvis han ikke var nær så rig?
Lizzy. Åh gud, de kommer herover. Smil, piger.
Mrs. Bennet, mr. Bingley vil gerne lære Dem og Deres døtre at kende.
Sir, det er yderst venligt af Dem.
Det her er Jane, min ældste, og Elizabeth. Mary sidder derovre.
Og Kitty og Lydia, mine yngste. De danser, som De kan se.
- Kan De lide at danse? - Der er intet, jeg elsker mere.
Hvis miss Bennet ikke er optaget, må jeg bede om de næste to danse?
- Jeg er ikke optaget, sir. - Godt.
Hvilken stor ære, sir. Sig tak til den herre, Jane.
Og De, sir, er De også glad for at danse?
Undskyld, mrs. Bennet, tillad mig at præsentere min ven mr. Darcy.
Velkommen til Hertfordshire, sir.
- Er De lige så ivrig efter at danse? - Tak, jeg danser sjældent.
Lad i aften være en af de få, hvor De gør.
De finder ikke så livlig musik og så smukke partnere.
Jeg beder dem. Undskyld mig.
Har du nogensinde set mage til så stolt og usympatisk en mand?
- Mor, han kan høre dig. - Det blæser jeg på.
Hans ven var jo så behagelig. Hvem tror han egentlig, han er?
De rige har råd til at fornærme alle. Hans mening behøver vi ikke at agte.
Han er måske ikke så flot, når alt kommer til alt.
Han er ganske modbydelig. Sandelig intet i forhold til mr. Bingley.
Jeg skal vise dem!
Hvordan kan Kitty og Lydia være så glade for at danse?
Tænk, hvis flere partnere var lige så behagelig som Janes.
At iagttage og reflektere er betydeligt mere givende.
Det er det, hvis man ikke kan andet. Vi må blive filosoffer, Mary.
Kom nu, Darcy. Jeg må have dig ud på dansegulvet.
Jeg bryder mig ikke om at se dig stå på den tåbelige måde. Dans!
Så afgjort ikke. I en forsamling som denne? Det ville være utåleligt.
Dine søstre har travlt. At danse med en anden ville være utåleligt.
Jeg ville ikke være så kræsen som dig. Ikke for alt i verden.
Jeg har aldrig set så mange indtagende piger i mit liv.
Og flere af dem er usædvanlig kønne. Ikke sandt?
Du har danset med den eneste kønne pige i lokalet.
Darcy, hun er den smukkeste skabning, jeg nogensinde har set.
Se, der sidder en af hendes søstre.
Hun er også meget smuk. Og velsagtens meget venlig.
Hun er tålelig, men ikke smuk nok til at friste mig.
Jeg vil ikke opvarte unge kvinder, der ringeagtes af andre mænd.
Gå tilbage og nyd din partners smil. Du spilder din tid på mig.
Jane blev virkelig beundret.
- Jeg har aldrig set magen. - Jeg er helt udmattet.
- Lydia og jeg dansede hver en dans. - Og Mary ingen.
Mr. Bingley foretrak Jane frem for alle de andre piger.
Først dansede han med hende, så med Charlotte Lucas, hvilket ærgrede mig.
Men se, derefter ville han kun danse med Jane igen.
Og så dansede han med Lizzy. Hvad tror du så, han gjorde derefter?
Nu er det nok! Gid han havde forstuvet anklen i den første dans.
Og hans søstre. Så henrivende, elegante og imødekommende.
- Kniplingerne på mrs. Hursts kjole. - Ingen kniplinger, om jeg må bede.
Den mand, han kom sammen med. Mr. Darcy, som han kalder sig -
- har ikke fortjent vores opmærksomhed trods al sin rigdom.
Magen til stolt, afskyelig og lidet imødekommende ...
Han ringeagtede stakkels Lizzy, og afslog blankt at danse med hende.
- Ringeagtede min Lizzy? - Det betød så lidt for mig.
Næste gang skal du ikke danse med ham, selv om han byder op.
Jeg tør nok roligt love dig aldrig at danse med mr. Darcy.
Ingen af kvinderne fra Hertfordshire faldt i Deres smag?
- Ikke engang miss Bennet? - Så venlige folk og smukke piger.
Du forbløffer mig. Jeg så ingen skønhed og absolut ingen dannelse.
- Den ældste miss Bennet er køn. - Indrøm nu, at hun er en engel.
- Hun smiler for meget. - Jane Bennet er en sød pige.
Men hendes mor.
Eliza Bennet siges at være egnens skønhed. Hvad mener De, mr. Darcy?
- I så fald er hendes mor kløgtig. - Mr. Darcy, det var ikke sødt sagt.
Jeg begriber ikke, hvorfor du insisterer på at se ned på alle.
Jeg begriber ikke, hvorfor du vil kunne lide alt og alle, du møder.
Du kan ikke få mig til at tænke dårligt om miss Bennet.
Jeg vil påstå, hun er en sød pige trods sin ulykkelige herkomst -
- og jeg ville gerne lære hende bedre at kende.
- Vi er ikke bange for Dem. - Det håber jeg sandelig heller ikke.
Hvad? Så sandt, forbandet kedsommelig spild af en aften.
Han har alt, hvad en ung mand bør have.
Han er fornuftig, livlig, og med sådan et glad væsen.
Han er flot, og han kan lide dig, hvilket tyder på god dømmekraft.
Du har min tilladelse til at kunne lide ham, du har kendt værre.
- Hans kunne have valgt bedre søstre. - Kunne du ikke lide dem?
- Nej. De var slet ikke som ham. - Jeg synes, de var meget tiltalende.
Miss Bingley holder hus for sin bror, de bliver sikkert charmerende naboer.
Selv mr. Darcy vinder måske ved nærmere bekendtskab.
Tror du, han vil opvarte kvinder, der ringeagtes af andre mænd? Aldrig.
"Hun er tålelig, skulle jeg mene, men ikke smuk nok til at friste mig."
- Det var forkert af ham at sige. - Så sandelig. En grov krænkelse.
Se, Charlotte er kommet. Charlotte!
Lizzy! Far holder fest i Lucas Lodge, og I er alle inviteret.
Jeg håber, Lucas Lodge mange gange vil blive beæret med Deres besøg.
- Her er vi afslappede og utvungne. - Det må man sige.
Ja, min kære. 5000 om året.
Er de ikke et smukt par? En yderst venlig ung mand.
Han dansede hver eneste dans med Jane. Ingen anden var god nok.
- Trives De her, oberst Foster? - Ja, og særligt i aften.
- Regimentet velkommes ikke overalt. - De vil sikkert kunne lide Meryton.
Denny og Sanderson synes allerede at befinde sig godt.
- Deltager De i selskaber ved hoffet? - Det gør vi, men sjældent.
Det overrasker mig. Jeg vil med glæde præsentere Dem, når jeg er i byen.
Alt for venligt af Dem, sir.
Jaså, godt. Fortræffeligt.
Hvor ulideligt indbildsk at tænke sig vi skulle have brug for hans hjælp.
Han er sikkert en god mand, Caroline.
Og han havde sikkert en god butik, før sin opstigning til adlen.
Stakkels Darcy, hvilke kval må han ikke lide.
Er De her for at undertrykke pøblen -
- eller for at forsvare Hertfordshire mod franskmændene?
For at overvintre. Soldaterne mangler træning og officererne selskab.
- I så fald bør De arrangere et bal. - Ville et bal blive vel modtaget?
Et bal? Jeg længes efter et bal, og det samme gør Denny.
- Og Sanderson, gør du ikke? - D-d-det gør jeg sandelig.
- Lille Sanderson, det vidste jeg. - Sørg for, at han arrangerer et bal.
Hvis Mary ville spille noget, kunne vi danse med dem nu.
Ikke mere kedeligt. Spil noget lystigt. Vi vil danse.
Men der er to satser til. Mor, sig, at det ikke er rimeligt.
Spil en gigue, Mary. Ingen vil høre dine concertos her.
Jeg er bange for, at deres smag ikke er så forfinet vores.
Men lad os føje dem denne gang. For ingen spiller så godt som De.
Lad gå da, men det er ikke for min fornøjelses skyld.
- Jane, mr. Bingley, kom og dans. - Ikke nu, Lydia.
Mr. Bingley synes fortsat at udvise interesse for Jane, Lizzy.
- Jeg er så glad på hendes vegne. - Hun ser meget tilfreds ud.
Fortsætter han sådan, er hun godt på vej til at forelske sig i ham.
- Og mr. Bingley? Er han forelsket? - Han kan tydeligvis godt lide hende.
Hun bør vise mere kærlighed, end hun føler, hvis hun vil sikre sig ham.
- Sikre sig ham, Charlotte? - Det skal hun gøre hurtigst muligt.
Før hun kender hans karakter? Før hun er sikker på sine følelser?
Glæde i ægteskabet er aldrig sikkert. Der vil altid være ærgrelser og sorg.
Det er bedst ikke at kende sin partners brister i forvejen.
- Sådan ville du aldrig selv agere. - Hvis Jane tøver, må han tage over.
- Hans søstre opmuntrer ham ikke. - Det gør hans ven heller ikke.
- Mr. Darcy kigger en del på dig. - Det må være for at vise sin foragt.
Han burde undgå selskabslivet. Han gør folk forlegne.
Hvilket fortræffelig adspredelse det er for unge mennesker, mr. Darcy.
Der er intet som at danse. Ethvert dannet selskabs raffinement.
Og ethvert ukultiveret selskab. Enhver vild kan danse.
Jeg bør tale med min søster, inden hun gør os alle til grin.
Fortræffeligt. Fortræffeligt.
Miss Eliza, hvorfor danser De ikke?
Tillad mig at præsentere denne unge kvinde som en attraktiv dansepartner.
De kan ikke afslå at danse med så megen skønhed foran Dem.
Jeg har ikke i sinde at danse, jeg gik ikke herhen for at byde op.
Jeg bliver glad, hvis De vil danse med mig.
Tak, men jeg har intet ønske om at danse.
Når mr. Darcy nu har lyst. Han, der normalt ikke bryder sig om at danse.
- Mr. Darcy er er blot høflig. - Det er han.
Og hvorfor skulle han ikke være det? Hvem kan sige nej til denne partner?
Undskyld mig.
Fortræffeligt, Lydia. Fortræffeligt.
- Jeg tror, jeg ved, hvad du tænker. - Det tror jeg ikke.
Det ville være ulideligt at tilbringe mange aftener i dette selskab.
Nej, mit sind var optaget af mere behagelige tanker.
Jeg grundede over den glæde, det er at se ind i et par smukke kvindeøjne.
Tør man spørge hvis øjne, det er, som inspirerede disse overvejelser?
Miss Elizabeth Bennets.
Miss Elizabeth Bennet? Jeg er ganske overrasket.
- Fra Netherfield? Hvad står der? - Det er fra miss Bingley.
Det er også et godt tegn. Giv mig det.
"Kære ven". Jamen dog.
"Kom og spis middag med Louisa og mig i dag." Bla, bla, bla ...
"Mændene spiser med officererne." Det var jo uheldigt, men alligevel.
"Din for altid, Caroline Bingley." Meget elegant håndskrift.
- Må jeg tage vognen, far? - Nej, du skal tage derhen til hest.
Det ser ud til at blive regnvejr, og så er du nødt til at overnatte.
Hvad er der? Ville du tage derover og tilbage uden at møde mr. Bingley?
Du kan tage Nellie. Det vil passe endog meget fint.
Der ser du, Lizzy. Det blev præcist, som jeg planlagde.
Lad mig se, om jeg har forstået det korrekt, Jane.
- Deres moster hedder mrs. Philips? - Ja.
Og mr. Philips' gods hedder ...
Han bor i Meryton, han er sagfører.
- Og Deres morbror bor i London. - Ja, på Gracechurch Street.
Hvor i London ligger Gracechurch Street, Jane?
Undskyld ...
Fosset, hent hjælp, miss Bennett føler sig utilpas.
Min kære, hvis Jane skulle dø af sin feber -
- var det i det mindste i jagten på mr. Bingley og på din befaling.
Pjat, man dør ikke af lidt snue.
- De tager sig sikkert godt af hende. - Jeg tager over til Netherfield.
Det er der ingen grund til. Jane har det fint, hvor hun er.
Forresten har du intet at gøre der. Tag til Meryton og mød officererne.
- Ja, Lizzy. Der er nok til os alle. - Jane ville ønske, jeg var der.
- Skal jeg sende bud efter vognen? - Nej, jeg vil meget hellere gå.
Der er knap fem kilometer, jeg er tilbage før middag.
Gå fem kilometer i al det snavs? Bagefter kan du ikke vise dig.
Jeg kan vise mig for Jane, og det er nok. Jeg ombestemmer mig ikke.
Jeg kender Lizzy. Lydia og jeg følger dig til Meryton.
Så besøger vi Denny, inden han når at klæde sig på. Sikken chok han får.
Vi er ret ubetydelige, men her sidder de to mest fjollede piger i landet.
- Farvel, Lizzy. - Er det ikke kaptajn Carter?
- Miss Bennet. - Mr. Darcy.
Jeg er kommet for spørge til min søster.
- Til fods? - Som De kan se.
Ville De være så venlig at følge mig til hende?
Vi må da indrømme, at hun er en fremragende vandrer.
Men hendes fremtræden i morges. Hun så nærmest vild ud.
Tænk sig at fare rundt på landet, bare fordi søsteren er forkølet.
Jeg håber, du så hendes underskørt, broder.
- 15 centimeters mudder. - Det undgik min opmærksomhed.
- De så det, er jeg sikker på. - Ja, det gjorde jeg.
De ville sikkert ikke ønske at se Deres egen søster i den tilstand.
Jeg betragter det som en modbydelig form for indbildsk selvstændighed.
Det viser, hun holder af sin søster.
Jeg formoder, at Deres beundring for hendes pæne øjne har fået et knæk.
Slet ikke, anstrengelserne havde gjort dem endnu mere strålende.
Jane Bennet er sød. Det er trist, at hun har sådan en uheldig familie.
Hendes onkel er handlende og bor i Cheapside.
Måske skal vi hilse på, næste gang vi er i byen?
De ville være lige flinke med mange onkler i Cheapside.
Men med sådan nogle slægtninge er det usandsynligt, at de bliver gift godt.
- Hvordan har Deres søster det? - Hun er desværre temmelig syg.
- Bliv her, indtil hun bliver rask. - Jeg vil ikke være til besvær.
Jeg insisterer. Jeg vil straks bede nogen hente noget tøj til Dem.
Bliver der nogen jagt i dag eller ej?
Sådan. Vil jeg bringe skam over dig?
Du ser meget køn ud, Lizzy, som du udmærket ved.
Åh Jane, jeg ville meget hellere blive her hos dig.
De overlegne søstre afskyr mig. Kun din mr. Bingley opfører sig pænt.
- Han er ikke min mr. Bingley. - Det tror jeg, han er.
Eller også bliver han det snart.
Jeg tror, de vil finde mr. Bingley i dagligstuen.
Mr. Darcy, kom og hjælp mig. Mr. Hurst vinder det hele.
- Hvordan har Deres søster det? - Tak, lidt bedre, tror jeg.
Det glæder mig.
Mr. Hurst, nu har De besejret mig, Han har slået os alle sammen.
- Vil De være med, miss Bennet? - Nej tak.
Foretrækker De at læse? Mærkværdigt.
Hun foragter kortspil. Hun læser og finder ikke fornøjelse i noget andet.
Jeg fortjener hverken Deres ros eller Deres kritik.
Jeg er ingen ivrig læser og finder fornøjelse i mange ting.
Og hvilke hemmeligheder har De for, sir?
- Ingen, jeg skriver til min søster. - Kære Georgiana.
Er hun vokset siden foråret? Er hun lige så høj som mig?
Hun er omtrent så høj som miss Elizabeth Bennet, eller lidt højere.
Og så dannet og kultiveret. Hendes klaverspil er udsøgt.
- Spiller De, miss Bennet? - Ja, men meget dårligt.
Alle unge damer er dannede og kultiverede, de synger, tegner -
- danser, taler både fransk og tysk, broderer, og hvad ved jeg.
Der findes ikke et halvt dusin, jeg ville kalde dannede og kultiverede.
En dannet og kultiveret kvinde må have noget særligt i sin udstråling -
- i sin måde at gå på, sit tonefald sin optræden og sin udtryksform.
Og til alt dette må hun desuden tilføje noget væsentligt.
Hun må udvikle sin forstand gennem omfattende læsning.
Jeg er ikke længere overrasket over, De kun kender seks dannede kvinder.
De er meget streng mod Deres eget køn, miss Bennet.
De har måske ikke bevæget Dem tilstrækkelig i de rette kredse.
Der er mange dannede unge damer blandt vores bekendte.
Kom nu, sikken måde at spille kort. Ingen af jer har satset.
Se piger. Er det ikke en flot udsigt?
Og nu moderen. Skal vi invaderes af hver eneste Bennet i riget?
Velkommen. Jeg håber ikke, miss Bennet er sygere, end De ventede.
Det er hun. Hun er alvorligt syg og lider meget.
Dog med stor udholdenhed. Hun har et meget mildt gemyt.
Hun er for syg til at flyttes. Kan vi regne med Deres gæstfrihed?
- Hun får al den pleje, hun behøver. - De er meget venlig.
Sikke et smukt værelse.
De får sikkert svært ved at forlade Netherfield igen.
Jeg ville gerne leve på landet for altid. Ville du ikke også det, Darcy?
Finder du ikke de kredse, hvor vi færdes, indskrænkede og ensformige?
Sandelig ikke. Livet på landet er en del mere behageligt end i byen.
- Du misforstår mr. Darcy. - Han foragter jo livet på landet.
Indskrænket og ensformigt? Vi omgås faktisk med 24 familier.
- Har du set Charlotte Lucas? - Hun og sir William kom forbi i går.
Sikken behagelig mand. Det er min opfattelse af god opdragelse.
Og de personer, der bilder sig ind, de er meget betydningsfulde -
- tager helt fejl.
Lovede De ikke at holde et bal? De er nødt til at holde Deres ord.
Jeg holder mit ord. Når Deres søster er rask, må De bestemme datoen.
Lydia, det var et fint løfte. Det var da generøst.
Sådan taler en rigtig gentleman.
Kan jeg overtale Dem til at gå en tur med mig i værelset?
- Vil De gøre os selskab, mr. Darcy? - Det ville modvirke formålet.
Hvad mener De, sir? Hvad kan han dog mene?
- Det er nok bedst ikke at spørge. - Vi insisterer. Hvad mener De?
Deres skikkelser tager sig bedst ud, når De går; det ser jeg bedst herfra.
Chokerende. Hvilket afskyeligt svar. Hvordan skal vi straffe ham?
Det ville være let: Drille ham. Le af ham.
Grine af mr. Darcy? Umuligt. Han er en mand uden fejl.
Virkelig? En mand uden fejl.
Det kan intet menneske være.
Men jeg prøver at undgå de svagheder, der kan virke latterlige.
Såsom forfængelighed og stolthed?
Forfængelighed er i sandhed en svaghed, men stolthed ...
Hvor der er en virkelig overlegenhed i ånd, vil stoltheden kunne styres.
Jeg har fejl nok, men jeg håber ikke, de stammer fra min dømmekraft.
Mit temperament kan jeg ikke svare for.
Man kan kalde det bittert. Mister jeg agtelsen for folk, er det for altid.
Det er sandelig en svaghed, men jeg kan ikke le af den.
Ethvert sind har en tilbøjelighed til noget ondt.
- Deres brist er at hade alle. - Deres forsætligt at misforstå dem.
Hvad med lidt musik?
Hils Deres forældre. Deres far er meget velkommen til at jage med os.
Tak, sir. De er meget venlig.
- Farvel. - Farvel.
Kør, Roster.
Hvor skønt det er at have huset for sig selv igen.
Mr. Darcy savner sikkert miss Elizas næsvise holdninger og smukke øjne.
Tværtimod, forsikrer jeg Dem.
Beklager at måtte sige det, men på trods af din fortræffelige Bingley -
- har jeg aldrig været så glad for at forlade et sted i hele mit liv.
Tekster: Claus Andersen www.sdimedia.com